![]() | ||||
---|---|---|---|---|
Dades | ||||
Tipus | Àrea protegida i grup ![]() | |||
Cronologia | ||||
2011 | extensió lloc Patrimoni de la Humanitat | |||
2017 | extensió lloc Patrimoni de la Humanitat | |||
2021 | extensió lloc Patrimoni de la Humanitat ![]() | |||
Característiques | ||||
Superfície | Patrimoni de la Humanitat: 98.124,96 ha zona tampó: 294.716,32 ha ![]() | |||
Bosc primari | 78 ![]() | |||
Localització geogràfica | ||||
Localització | Albània, Àustria, Bèlgica, Bulgària, Croàcia, Alemanya, Itàlia, Romania, Eslovàquia, Eslovènia, Espanya i Ucraïna. | |||
| ||||
Format per | 66 | |||
Patrimoni de la Humanitat ![]() | ||||
Tipus | Patrimoni natural → Europa-Amèrica del Nord | |||
Data | 2007 (31a Sessió), Criteris PH: (ix) ![]() | |||
Extensió lloc Patrimoni de la Humanitat | 2011 2017 2021 ![]() | |||
Identificador | 1133 | |||
La fageda verge dels Carpats i d'altres regions d'Europa, un exemple destacat de boscos temperats que romanen inalterats, constitueix una sèrie de propietat transnacional de deu components per separat (6 a Ucraïna i 4 a Eslovàquia) al llarg d'un eix de 185 km, des de les muntanyes de Ràkhiv i el massís de Txornohora a Zakarpàttia, Ucraïna, cap a l'oest al llarg del sistema de la cresta dels Polonyns (ucraïnès: Полонинський хребет, transcrit: Polonynskyi khrebet), per endinsar-se a Eslovàquia, acabant a la Bukovské vrchy i les muntanyes Vihorlat. Conté una valuosa reserva genètica de faigs amb moltes espècies associades que depenen d'aquests hàbitats forestals. És també un exemple destacat de la recolonització i el desenvolupament dels ecosistemes terrestres i les comunitats després de la darrera edat de gel, un procés que encara està en curs. Està inscrita en la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 2007.[1]